Bevezető, tartozékok
Nagyon régen volt már, amikor a Desire képviselte a HTC-paletta csúcsát. Az első Nexus készülék alapjain nyugvó készüléket a Sense felülettel nagyon jól összehozta a tajvani gyártó, aki később aztán márkanevet csinált ebből a híressé vált típusból. Egy darabig rengeteg androidos HTC kapta ezt a nevet és egy hozzá tartozó háromjegyű számsort, ami általában a készülék kategóriáját is jelölte. Később a One-széria vetett véget ennek az érának, de a vállalat úgy döntött, hogy ez utóbbi nevet nem szeretné a végtelenségig elkoptatni, így a középkategóriában megtartották „vágy" jelentést magával hordozó Desire nevet.
Tavaly, a berlini IFA kiállításon, a felső-középkategóriás Snapdragon 615 lapkakészlettel együtt mutatkozott be tesztünk mai alanya, a Desire 820, de hiába debütáltak együtt, a szerkesztőségünkben már több ízben tiszteletét tette az említett lapkakészlet, a Sony Xperia M4 Aqua, a Samsung Galaxy A7 és a ZTE Blade S6 is ezzel a rendszerchippel dolgozik. Arra azonban nagyon kíváncsiak voltunk, hogy ezzel a hardverrel a HTC-nek mennyire sikerült jól megvalósítania az idei felső-középkategóriás phabletjét.
Az XXL GSM-től érkezett fehér színű doboz büszkén hirdeti, hogy a HTC az UEFA partnere, illetve, hogy a Desire 820 az UEFA-bajnokok ligája egyik hivatalos okostelefonja, még akkor is, ha nem készült belőle olyan 24 karátos arany különkiadás, mint amilyen a One M9-ből született az idei döntőre. Az egyszerű papírdobozban a készüléken kívül az 1 amperes töltőfejet, a microUSB kábelt és az earbud kialakítású headsetet találjuk. A Desire 820 rengeteg színben elérhető, régióktól függően fehér/szürke, fehér/világoskék, fehér/narancs, babakék, narancs, pink és sötétszürke/kék árnyalatokban vásárolható meg.
Külső
A HTC One szériából sokan választanak készüléket, többek között a külsőségek miatt, ez pedig egyáltalán nem véletlen, a felsőkategóriában gyönyörű, igényes, komoly és elegáns eszközöket dob piacra a tajvani vállalat, sajnos a Desire 820 ebből nem sokat örökölt. A sok színkombináció tanúsága szerint fiatalos, vidám készüléket szerettek volna alkotni, de az anyaghasználat lehetett volna jobb, fényes, ujjlenyomatvonzó műanyag szinte mindenhol, az apró részletek nem tűnnek túlságosan kidolgozottnak, emiatt az összhatás sem olyan vonzó, mint amilyennek lennie kéne. A 157,7 x 78,7 x 7,7 milliméteres dimenziókkal rendelkező, 155 grammot nyomó unibody készülékház ugyanakkor gyakorlatilag tökéletesen össze van rakva, recsegés-nyiszogás semmilyen formában nem jön a burkolatból.
Az első komolynak hangzó kompromisszum a kijelzőben keresendő, az 5,5 hüvelykes megjelenítő 720 x 1280 pixel felbontású, ráadásul hivatalosan nem is IPS panelről beszélünk, csak egy hagyományos LCD-ről. Ha egy hasonló méretű Full HD vagy QHD megjelenítő után nézünk át erre az eszközre, akkor kifejezetten zavaró a probléma, de a valóságban ez a kijelző minden gyengének hangzó paramétere ellenére nagyon jól sikerült, kiválóak a betekintési szögei, hibátlan az érintésérzékelés, a 267 ppi-s képpontsűrűség bőven megszokható, ráadásul a fényereje is teljesen vállalható.
Kijelző-teszt | ||||
---|---|---|---|---|
Mérés | HTC Desire 820 | Alcatel One Touch Pop S9 | Huawei Ascend G7 | Meizu m1 note |
Fehér fényerő | 391 nit | 474 nit | 412 nit | 466 nit |
Fekete fényerő | 0,31 nit | 0,43 nit | 0,48 nit | 0,50 nit |
Kontrasztarány | 1261:1 | 1102:1 | 859:1 | 932:1 |
Színhőmérséklet | 7318 K | 7671 K | 7970 K | 7114 K |
A kijelző körüli keretek viszonylag nagyra sikerültek, sok „fölösleges" terület van az előlapon, ezért már több ízben érte kritika a HTC-t, úgy tűnik, hogy ez már szinte a védjegyükké vált, nem tudnak lemondani róla, illetve másképp elhelyezni a hardveres komponenseket. A káva felső részén foglal helyet a színes értesítési led, illetve a fény-és távolságérzékelő szenzor. Az előlap tetején és alján kapott még helyet a sztereó BoomSound hangszóró, erre később részletesebben kitérünk. Felül található a 3,5 milliméteres jack kimenet, alul pedig a microUSB csatlakozó, minden a jól megszokott helyén üldögél.
A hátlap nem távolítható el, a kártyákat egy ajtón kell behelyezni a készülék bal oldalán, ezzel több probléma is van, az egyik, hogy maga a fedél nem zár tökéletesen, középen egy kicsit kiemelkedik a ház síkjából, nem vészes ugyan a jelenség, tizedmilliméterekben mérhető csak, de észrevehető és enyhén zavaró is. A másik probléma, hogy bár a készülék csak egy microSD és egy nanoSIM kártyát fogad, elsőre teljesen úgy tűnik, mintha a memóriakártyán kívül két SIM is tehető lenne bele, ez valahol érthető, hiszen a telefonnak Desire 820s néven van dual SIM-es változata, de igazán megoldhatták volna igényesebben a „befalazást."
Hardver, szoftverezettség
A hardver kifejezetten megállja a helyét ebben a kategóriában, nyolcmagos Qualcomm Snapdragon 615 lapkakészlet lapul a burkolat alatt, ami négy darab 1,5 és négy darab 1 gigahertzes Cortex-A53 processzormagot, illetve Adreno 405-ös GPU-t hordoz magában. A rendszermemória mérete 2 gigabájt, ez bőségesen elég, a belső tárhely 16 gigabájtos, ebből nagyjából 9-et tölthet meg a felhasználó tartalommal, a maradék a rendszeré. MicroSD bővítés van, még egy 64 gigabájtos kártyával is könnyedén megbirkózott a Desire 820, de teljes alkalmazásokat telepíteni sajnos nem lehet a kártyára, egy-két kisebb fájl helyezhető át csak a szoftverekből.
Teljesítmény-teszt | ||||
---|---|---|---|---|
Benchmark | HTC Desire 820 | Alcatel One Touch Pop S9 | Huawei Ascend G7 | Meizu m1 note |
Rendszerchip | Snapdragon 615 | Snapdragon 400 | Snapdragon 410 | MediaTek MT6752 |
AnTuTu Benchmark 5.x | 30040 pont | 17566 pont | 19550 pont | 40179 pont |
Vellamo Browser | 2445 pont | 1710 pont | 1632 pont | 2898 pont |
Vellamo Metal | 1009 pont | 687 pont | 834 pont | 1156 pont |
SunSpider 1.0.2 | 1477,9 ms | 1211,7 ms | 1252,3 ms | 884,1 ms |
Geekbench 3 (single) | 676 pont | 343 pont | 477 pont | 792 pont |
Geekbench 3 (multi) | 2507 pont | 1165 pont | 1731 pont | 3913 pont |
GFXBench Man. onscreen | 11,5 fps | nem indult el | 4,1 fps | 5,8 fps |
GFXBench Man. offscreen | 5,6 fps | nem indult el | 1,8 fps | 5,7 fps |
GFXBench T-Rex onscreen | 25 fps | 10,4 fps | 9,6 fps | 15 fps |
GFXBench T-Rex offscreen | 13 fps | 5,7 fps | 5,3 fps | 15 fps |
A 720p kijelző ismeretében azt vártuk ettől a hardvertől, hogy tökéletesen folyamatos, gyors működést fog eredményezni, szerencsére ezen a téren egyáltalán nem is kellett csalódnunk. Komolyabb oldalakat is szélsebesen lehet görgetni, a kezelőfelület nem akad meg, az alkalmazások gyorsan betöltenek, nagyon ritkán találkozunk olyannal, hogy gondolkodna valamin a készülék, a böngésző például a nagyítás mértékének megfelelően pontosan tudja tördelni a hasábokat, ilyenkor kell neki 1-2 másodperc, amíg tökéletesen berendezi magát, de ez abszolút elnézhető neki, még a felső kategóriában sem tudja ezt a funkciót minden eszköz. Enyhe melegedés a normál használatban is érzékelhető a phablet hátlapjának bal felső részénél, de ha komolyabban meghajtjuk, esetleg még töltőre is tesszük, akkor kifejezetten forró tud lenni, ezt a Sony Xperia M4 Aqua esetén is hasonlóképpen tapasztaltuk ezzel a hardverrel.
A fedélzeten még nem az Android Lollipop, hanem a jó öreg 4.4.4 KitKat található, ebből adódóan a HTC Sense felület sem hetes verziószámú, ez még csak a 6.0. Sokan kedvelik ezt a kezelőfelületet és valóban elég jól összerakta a tajvani gyártó, könnyen átlátható, egyszerű, de mégis elegánsabb, mint a Google operációs rendszerének alapértelmezett kezelőfelülete. A kezdőoldalak a jól megszokott módon horizontálisan görgethetők, tetszőleges számú oldalunk lehet, ahol parancsikonokat, widgeteket helyezhetünk el, de a bal oldali mindig a BlinkFeed névre hallgató hírolvasó, ami az általunk választott hírcsatornákon kívül a közösségi oldalakról össze tudja gyűjteni a legújabb tartalmakat, amiket aztán rácsos felosztásban rendez el a készülék, ha egy adott hír vagy bejegyzés felkeltette az érdeklődésünket, csak egy érintés választ el minket attól, hogy részletesebben is elolvashassuk.
A menü nem a jól megszokott horizontális (balra-jobbra) módon görgethető, hanem függőlegesen, ráadásul nem is úgy teszi ezt, mint a régi Android verziók kezelőfelületei, ahol egészen apró mozdulatokkal is lehetett lapozni fel-le, itt konkrétan oldalakra van osztva a menü, annyi különbséggel, hogy az oldalak vertikálisan helyezkednek el egymáshoz képest. Az első komoly probléma azzal akad, hogy a HTC szinte egyáltalán nem foglalkozott azzal, hogy érdemben kihasználja a nagy kijelző előnyeit, ugyanakkor segítsen a felhasználóknak abban, hogy az 5,5 hüvelyk ellenére kezelhető legyen az eszköz, nézzünk erre egy konkrét példát: az értesítési felület csak a kijelző legfelső sorából húzható le, még a kijelzőn megjelenített virtuális gombokhoz sem lehet bepréselni az értesítési sáv lehúzását, ha meg akarjuk nézni, mindenképpen nyújtózkodnunk kell. Nincs továbbá ablakos mód, nem lehet például böngészés közben számológépet használni vagy kicsiben nézni egy videót, pedig hely lenne rá bőven.
Extra alkalmazások
További hiányosság, hogy kimaradt a Motion Launch, ami a HTC gesztusvezérlési rendszere. Ezt a funkciót már a vállalat rengeteg készülékében láttuk és kedveltük, de a 820-ból hiányzik, ez valószínűleg arra vezethető vissza, hogy csak gyorsulásérzékelő szenzort kapott, giroszkópot nem. A Google-szoftvercsomag természetesen a gyári felszereltség része, az alapvető funkciókat pedig jellemzően AOSP-alkalmazások látják el, kivételt képez ez alól a Galéria. Extra szoftverek kerültek bele bőven: bár a hazai jogszabály tiltja, hogy vezetés közben a telefonunkhoz nyúljunk, de a tajvani gyártó Car Mode névre hallgató felülete pont ezt könnyíti meg: hatalmas ikonok, könnyű kezelés, csak az autózás közbeni legfontosabb funkciók (időjárás, zene, navigáció, tárcsázó) elérése lehetséges, a lehető legegyszerűbben. A HTC Zoe a képeinkből, videóinkból és zenéinkből csinál jópofa klipeket, a Kid Mode a gyermekeknek szánt egyszerű felület, ahol egyszerűbb játékokat, meséket lehet elérni.
Van továbbá HTC Útmutató, ahol magyar nyelven kérhetünk segítséget a gyártó alkalmazottjaitól, ha valamit nem sikerül megoldani. Ezt egyszer ki is próbáltam a HTC Átviteli Eszköz kapcsán, ami elvileg annyit tud, hogy minden menthető adatot áttölt magának a régi mobiltelefonunkról. Gondoltam, hogy a jó öreg Nexus 4-ről való gyors átköltözésben ez hasznos lesz, nem is kellett volna mást tennem, mint feltelepíteni a régi masinára HTC Átviteli Eszköz névre hallgató szoftvert a Play Áruházból, a többit szinte elintézi egymás között a két eszköz, de ez sajnos nem sikerült. Egy gyors segítségkérés után kiderült a turpisság: annyi volt a gond, hogy ezen a néven nem lehet megtalálni az alkalmazásboltban a programot, csak akkor, ha HTC Transfer Toolként írjuk be. Ez elég furcsa megoldás, de a lényeg, hogy sikerült megoldani a problémát, a vonal túlvégén segítőkészek voltak, és néhány perc alatt minden fontos adatom, fényképekkel, videókkal, üzenetekkel együtt valóban felkerült a Desire 820-ra.
A Firka alkalmazással egy általunk választott háttérre rajzolhatunk, írhatunk, a kész alkotásokat pedig e-mailben azonnal megoszthatjuk. A POLARIS Office 5 segítségével értelemszerűen a dokumentumainkat kezelhetjük, nem csak olvasásra, hanem szerkesztésre is alkalmas a szoftver. Az Időjárás és a Fájlkezelő működése értelemszerű, ez utóbbi az USB OTG miatt különösen hasznos, tökéletesen működött a külső tároló használata a tesztidőszak alatt. A Biztonsági mentés névre hallgató funkció is viszonylag egyszerű, ugyanakkor nagyon hasznos, a HTC fiókunkhoz kapcsolja a mentéseinket, amikbe gyakorlatilag mindent belefoglal, még az alkalmazásaink adatait és beállításait is.
Kamera, video, audio
A 13 megapixeles kamerához nem tartozik különösebben extravagáns szoftver, négy alapvető fényképezési mód van, ebből három kötődik valamilyen szinten az előlapi egységhez is, a normál kamerafunkció egyértelmű, az önarckép átkapcsol az előlapi fényképezőre, a Kettős fényképezés mód egyszerre rögzíti a fotót és a fotóst, a Photo Booths pedig a fotófülkék mintájára készít négy fotót és fűzi össze a másodlagos kamera közreműködésével. Normál fénykép esetén elég sok beállítási lehetőségünk van, fehéregyensúly, expozíció-korrekció, ISO, színhatás, képarányok, arcszépség mód és időzítő is akad, de a záridő és a rekeszérték sajnos nem babrálható.
A hátlapi kamerával készített képek minősége bőven hagy kívánnivalót maga után, a zaj szinte minden fotón erőteljesen megjelenik, a dinamikatartomány nagyon szűkös, a világosabb részletek könnyen kiéghetnek, ha viszont a legfényesebb ponthoz mérjük a fényt, akkor minden más lesz sötét. A vonalélesség és a részletesség helytálló, de elképesztően túl akarja élesíteni a műveket a szoftver és a fehéregyensúlyt is gyakran eltéveszti. A fókusz viszont gyors és szinte mindig pontos, videófelvételnél ez különösen hasznos, a nappali videó 1080p felbontásban, 30 fps sebesség mellett készült el, pixelszámra az éjszakai is ugyanennyit produkált, de itt már 16-ra esett vissza a másodpercenkénti képkockák száma. A szelfikamerával is készült egy fotó, a linkre kattintva megtekinthető.
Nem lehet kérdés, hogy a HTC Desire 820 egyik ütőkártyája a zene, az előlapra felszerelt, sztereó BoomSound hangszóró kellemes, erőteljes hangokat produkál, a magas és mély hangokat kifejezetten megtolja, ennél fogva váratlanul jónak halljuk elsőre, természetesen hosszútávon már nem annyira szerencsés ez a megoldás, ha a zene minden apró részletét hallani akarjuk, de filmezni akár órákon át is kiváló lehet vele, egy üvegtörést vagy egy guminyikorgást kitűnő minőségben tud reprodukálni. Egy megfelelő szoftver segítségével akár 2K filmeket is visszanézhetünk a kijelzőn a teljes élmény érdekében, de ennyi képpontnál már előfordulnak megakadások, Full HD-nál nagyobb videókkal már a kijelző teljesítménye miatt sem érdemes próbálkozni.
Teszt | HTC Desire 820 | Asus Zenfone 2 | Galaxy E7 | Huawei P8 | Nexus 5 |
Frekvenciaátvitel (40 Hz-től 15 kHz-ig), dB: | +0,03, -0,20 | +0,11, +0,05 | +0,02, -0,05 | -0,09, -0,12 | +0,02, -0,05 |
Zajszint, dB (A): | -91,2 | -91,3 | -90,8 | -90,2 | -86,7 |
Dinamikatartomány, dB (A): | 91,2 | 91,3 | 90,8 | 90,6 | 86,6 |
THD, %: | 0,051 | 0,0097 | 0,0083 | 0,0074 | 0,0065 |
IMD + Zaj, %: | 0,054 | 0,045 | 0,012 | 0,055 | 0,015 |
Sztereó áthallás, dB: | -73,4 | -65,1 | -88,4 | -63,6 | -86,5 |
A zenelejátszó szoftvereket jól ismerjük, a Play Zene gyakorlatilag minden androidos gépen ott figyel, a HTC zenelejátszója is megfordult már párszor kezeink között, minden fontos funkciót tud, képes veszteségmentesen tömörített zenéket lejátszani, illetve albumok, előadók, műfajok, dalok szerint rendezni kedvenceinket. Hangszínszabályzó is található benne, ha aktiváljuk a BoomSound módot, akkor a hangszóróhoz hasonlóan markáns, V-karakterű hangképet hallgathatunk, kikapcsolva viszont nagyon tiszta, pontos a reprodukció, az audio méréseken is látszik, hogy szinte teljesen egyenletes frekvenciagörbével, minimális zajjal dolgozik.
A gyári, felvevőgombos fülhallgatót nem nagyon érdemes próbálgatni, az emberek többségének kényelmetlen, alig izolál valamit, gyenge a hangminősége, maximum telefonálásra alkalmas. FM-rádió van, RDS-információkat értelemszerűen megjelenít, de a műsort sajnos nem tudja rögzíteni.
Adatkommunikáció, akkumulátor, összegzés
A HTC Desire 820 természetesen képes 4G hálózatokra felkapcsolódni 150 Mbps-os maximális letöltési sebességgel, 3G-n a jól megszokott 42 / 5,76 Mbps a felső határ. A Wi-Fi modul kétcsatornás, 802.11a/b/g/n szabványokat ismer, a hotspot és direct funkciók is megvannak. A Bluetooth 4.1-es verziószámú, az USB 2.0 szabványú, az OTG is tökéletesen működik. NFC chip és GPS-vevő is van természetesen, GLONASS műholdak jeleit is igénybe vehetjük, ennek megfelelően a pozíciószerzés kifejezetten gyors. A beszélgetési hangminőségre nem lehet panasz, stabil a vétel, a mikrofon jó, a beszédhangszóró is átlagon felüli.
A Google szoftvercsomagnak köszönhetően a Chrome is használható böngészésre, de az alapértelmezett program AOSP-alapú, néhány extra funkcióval. Flash támogatás nincs benne, de a görgetés sebessége tökéletes, több lapot kényelmesen kezel, van benne inkognitó mód, képes komplett weboldalakat menteni és offline megjeleníteni, illetve az egyik leghasznosabb funkció, hogy a szövegeket a kétujjas nagyítás mértékének megfelelően tördeli.
HTC Desire 820 az LG G3 társaságában. [+]
Külső | |
---|---|
Ergonómia | 7 pont |
Anyaghasználat | 6 pont |
Összeszerelés minősége | 8 pont |
Kijelző mérete, minősége | 7 pont |
Belső | |
Kezelhetőség | 6 pont |
Sebesség | 9 pont |
Szoftver rugalmassága, bővíthetősége | 8 pont |
Felhasználói felület élménye | 7 pont |
Alapfunkciók | |
Hangminőség, vételi stabilitás | 9 pont |
PIM funkciók | 10 pont |
Adatkommunikációs képességek | 9 pont |
Multimédia | |
Vizuális | 8 pont |
Audio | 9 pont |
Egyebek | |
Üzemidő | 7 pont |
Ár/érték aránya | 7 pont |
Hogyan értékelünk? |
A unibody készülékház miatt a 2600 mAh kapacitású lítium-polimer akkumulátort viszonylag nehéz lenne házilag, megfelelő szerszámozottság nélkül cserélni, ráadásul garanciavesztéssel is jár. Kikapcsolt energiatakarékossággal teljesen átlagos üzemidőt produkál a készülék, egy óra alatt körülbelül 23 százalékot merül, ha közepes fényerőn élő TV streamet nézünk, ez nagyságrendileg 4 órás kijelzőidőt jelent, a napi használatban is kényelmesen tud teljesíteni ennyi kijelzőidőt, ami egy napra kényelmesen elég. Akinek pedig ez kevés lenne, az kétféle energiatakarékossági módból is választhat. A hagyományos energiatakarékos funkció testre szabható, a CPU-órajel lassításával, a fényerő visszafogásával, a rezgő visszajelzés kikapcsolásával, illetve az adatkapcsolat korlátozásával ér el hosszabb üzemidőt. Ha ennél is szorultabb helyzetbe kerülünk, akkor van Extrém energiatakarékos mód is, ami csak az alapvető funkciók elérését teszi lehetővé (telefon, üzenetek, levelezés, naptár, számológép).
Nagyon nehéz ítélkezni a HTC Desire 820 fölött. A fentiekben rengeteg hibáról, apró mellényúlásról, szándékos butításról esett szó, de összességében a készüléket mégis nagyon jónak nevezném, a BoomSound hangszóró a telefonok körében zseniális, normál használatban a kijelző is rendben van, a HTC Sense a gesztusvezérlés nélkül is rengeteg hasznos funkciót tartalmaz, az összeszerelési minőségben nincs komoly hiba, de valamiért mégis nehéz megszokni, hogy nem árasztja magából azt a prémium érzést, amit a gyártó csúcskészülékei kapcsán tapasztaltunk eddig. A kamerán bőven volna mit reszelgetni, a kiindulási alap jó, lehet, hogy egy szoftverfrissítés múlva máris jobb fotókat lőhetünk a Desire 820-szal, de egyelőre az sem teljesen biztos, hogy a phablet megkapja a Lollipop rendszerverziót, ami egy 100-110 ezer forintos eszköznél 2015-ben elég aggályos. Szürkeimportos, tartozékok nélküli konstrukcióban természetesen be lehet szerezni már 80 000 forint körül is, de ha hivatalos garanciát és minden tartozékot szeretnénk hozzá, akkor hatszámjegyű az összeg, amivel találkozunk, ennyi pénzért pedig már nagyon sok kiváló eszközt vásárolhatunk.
Ott van például az LG G3, de az óriástelefon-vonalon maradva a nem sokkal rosszabb hardverrel felszerelt, de phabletként jobban használható Samsung Galaxy Note 3 Neo is rendelkezésre áll a fent említett összegért, illetve szépen-lassan a csillagrombolóként aposztrofált Lenovo Vibe Z2 Pro is beesik erre az árszintre. Ha pedig valaki idejét és türelmét nem sajnálja, akkor ennek az összegnek maximum a kétharmadából rendelhet magának egy Meizu m1 note-ot is, ami szintén egy kiváló eszköz. Érett a HTC Desire 820-nak egy plecsni, de túl sok az apró baki és nagyon erőteljes az árcímke.
szentkuti11
A tesztkészüléket az XXL GSM biztosította, köszönjük! Vásárláshoz kérem, kattintson ide!
A cikk elkészítésében a Telekom 4G/LTE mobilinternet volt segítségünkre.
Specifikáció
![]() |
Általános | |
---|---|---|
Technológia | GSM/UMTS/LTE | |
Méret | 157,7 x 78,7 x 7,7 milliméter | |
Tömeg | 155 gramm | |
Színvariációk | sötétszürke, fehér/világosszürke, sötétszürke/narancs, fehér/kék, fehér/narancs | |
SIM-foglalat | nano SIM | |
Kijelző | ||
Kijelző átlója | 5,5 hüvelyk | |
Kijelző felbontása | 720 x 1280 pixel (267 ppi) | |
Kijelző típusa | LCD kapacitív érintőkijelző | |
Színárnyalatok száma | 16 millió | |
Hardver | ||
SoC típusa | Qualcomm Snapdragon 615 (MSM8939) | |
Processzor típusa | Négymagos, 1,5 GHz-es Cortex-A53 + négymagos, 1 GHz-es Cortex-A53 | |
Processzor csíkszélessége | 28 nm | |
Processzor utasításkészlete | ARMv8 | |
Grafikus chip | Adreno 405 | |
RAM mérete | 2 GB | |
Memória | ||
Telefonkönyv kapacitása | dinamikus | |
SMS memória | dinamikus | |
Belső tárhely | 16 GB (ebből 9,2 szabadon felhasználható) | |
Memória bővíthetősége | microSD (maximum 128 gigabájttal) | |
Adatátvitel | ||
Frekvenciasávok | GSM 850/900/1800/1900 UMTS 900/2100 MHz LTE 700/800/850/900/1700 1800/1900/2100/2600 MHz |
|
GPRS / EDGE | van / van | |
UMTS / HSDPA / HSUPA / LTE | van / 42 Mbps / 5,76 Mbps / 150 Mbps | |
LTE | Cat.4 | |
IrDA / Bluetooth | nincs / 4.0 (A2DP), apt-X | |
WiFi | 802.11 a/b/g/n, WiFi hotspot, direct, DLNA | |
USB | microUSB 2.0 (OTG) | |
Push-to-talk / RSS | nincs / van | |
GPS vevő | van | |
GLONASS | van | |
NFC | van | |
Alapfunkciók | ||
Profilok | néma/rezgés | |
Vibra funkció | van | |
Kihangosítás | van | |
Hangtárcsázás / hangvezérlés | van / van | |
Hangrögzítés | telepíthető | |
Ébresztés | van | |
Prediktív szövegbevitel | van | |
Szoftverek | ||
Platform | Android 4.4.4 (KitKat) | |
WAP / HTML böngésző | nincs / van | |
E-mail kliens | van | |
Játékok | telepíthetők | |
Valutakonverter | telepíthető | |
Extra szoftverek | Car, Kid Mode, HTC Útmutató, Firka, Polaris Office 5, Időjárás, HTC biztonsági mentés, HTC Dot View, Power To Give | |
Multimédia | ||
Fő kamera | 13 megapixel, autofókusz, ledes segédfény | |
Másodlagos kamera | 8 megapixel | |
Videófelvétel | 1080p (30 fps) | |
Zenelejátszó szoftver | van, háttérben is fut | |
Hangszínszabályzó | van | |
FM-rádió | van (RDS) | |
Üzemidő | ||
Alap akkumulátor | 2600 mAh-s lítium-polimer | |
Készenléti idő (3G) | akár 455 óra | |
Beszélgetési idő (3G) | akár 17,8 óra | |
Zenelejátszási idő | ismeretlen | |
Egyebek | ||
3,5 mm-es jack kimenet, iránytű, távolságérzékelő, fényérzékelő szenzor |